Subvencije in odbitek DDV

Pojasnilo DURS, št. 4230-2317/2011, 10. 3. 2011 

Prejeli smo vprašanje glede uveljavljanja odbitka DDV pri izplačevalcu subvencije. Občina kot izplačevalec subvencije prejme račun, na katerem je prejemnik subvencije obračunal DDV. V zvezi z vprašanjem, ali ima občina pravico do odbitka DDV, pojasnjujemo:

Občina v opisanem primeru nima pravice do odbitka DDV. 

Zakon o davku na dodano vrednost – ZDDV-1 (Uradni list RS, št. 13/11 – UPB-3) v 63. členu določa, da ima davčni zavezanec pravico do odbitka DDV, ki ga je dolžan plačati ali ga je plačal pri nabavah blaga oziroma storitev, če je to blago oziroma storitve uporabil oziroma jih bo uporabil za namene svojih obdavčenih transakcij. 

Davčni zavezanec ima tako, ob izpolnjevanju zakonsko predpisanih pogojev, pravico do odbitka tistega DDV, ki ga je plačal pri nabavi blaga oziroma storitev. 

Občina lahko, kadar prodajne cene storitev gospodarskih javnih služb ne pokrivajo vseh upravičenih stroškov izvajanja, vključno z najemnino, izvajalcu javne službe pokriva razliko nepokrite najemnine. Znesek najemnine za infrastrukturo se določi v višini obračunane amortizacije. 

Davčni zavezanec, ki prejme subvencijo od občine, opravlja storitve proizvodnje in distribucije vode, odvajanja in čiščenja odplak ter ravnanja z odpadki. Te storitve zaračunava uporabnikom storitev po ceni, ki ne pokriva vseh stroškov, občina pa s subvencijo pokrije del stroškov. Subvencija je neposredno povezana s ceno storitev, ki jih davčni zavezanec opravi uporabnikom, zato mora davčni zavezanec od zneska subvencije obračunati DDV. 

Davčna uprava RS je glede davčne obravnave subvencij, ki jih plačujejo lokalne skupnosti izvajalcem javnih služb zavzela stališče v pojasnilu DURS, št 4230-181/2009, 31. 12. 2009, ki je objavljeno na spletni strani.

ZDDV-1 subvencije omenja v 36. členu, kjer je opredeljena davčna osnova, od katere se obračunava DDV. Pri dobavah blaga ali storitev davčna osnova vključuje vse, kar predstavlja plačilo (v denarju, v stvareh ali v storitvah), ki ga je prejel ali ga bo prejel dobavitelj ali izvajalec od kupca, naročnika ali tretje osebe za te dobave, vključno s subvencijami, ki so neposredno povezane s ceno takih dobav, če ni s tem zakonom drugače določeno.

Na podlagi 33. člena ZDDV-1 nastane obveznost obračuna DDV ob dobavi blaga oziroma storitev in ne ob plačilu subvencije. S plačilom subvencije občina pokrije del cene storitve, opravljene potrošniku. Ker je subvencija, neposredno povezana s ceno dobave, sestavni del davčne osnove za opravljeno dobavo, mora biti tudi subvencija obdavčena ob dobavi subvencionirane storitve. DDV se obračuna po stopnji DDV, ki je predpisana za posamezno dobavo blaga ali storitve, ki se subvencionira, saj je predmet DDV dobava blaga oziroma storitve, ne pa subvencija.

Na podlagi navedenega lahko zaključimo, da občina v opisanem primeru nima pravice do odbitka DDV.