Določitev kraja opravljanja notarskih storitev

Pojasnilo DURS, št. 4230-11/2010-2, 17. 2. 2010

Davči zavezanec prosi za pojasnilo glede obravnavanja notarskih storitev po dopolnjenem in spremenjenem Zakonu o davku na dodano vrednost.

Zanima ga, po katerem pravilu se določa kraj opravljanja notarskih storitev, kadar so te opravljene fizičnim osebam, ki imajo prebivališče zunaj Skupnosti, ali po splošnem pravilu iz drugega odstavka 25. člena ali posebnem pravilu iz člena 30 d ZDDV-1.

V nadaljevanju pojasnjujemo:

Za storitve notarjev, opravljene osebi, ki ni davčni zavezanec in ima sedež ali stalno oziroma običajno prebivališče zunaj Skupnosti, se določi kraj opravljanja storitev po 30. d členu ZDDV-1, torej kraj, kjer ima ta oseba sedež, stalno oziroma običajno prebivališče.

Zakon o davku na dodano vrednost – ZDDV-1-UPB2 (Uradni list RS, št. 10/10) v c) točki prvega odstavka 30. d člena med drugim določa, da je kraj opravljanja storitev svetovalcev, inženirjev, svetovalnih pisarn, odvetnikov, računovodij in drugih podobnih storitev osebi, ki ni davčni zavezanec in ima sedež ali stalno oziroma običajno prebivališče zunaj Skupnosti, kraj, kjer ima ta oseba sedež, stalno oziroma običajno prebivališče.

Navedena določba se ne nanaša na poklice, kot so odvetnik, svetovalec, računovodja ali inženir, temveč na storitve, ki jih opravijo osebe, ki opravljajo te poklice, in na tem podobne storitve. Normodajalec Skupnosti je uporabil poklice, ki so navedeni v tej določbi kot sredstvo za opredelitev kategorij storitev, na katere se ta nanaša. Sodišče Evropskih skupnosti je menilo, da bi se storitve štele podobne tistim, ki so omenjene v tej določbi, morajo imeti enak namen.

Po Zakonu o notariatu (Uradni list RS, št. 98/05) notarji kot osebe javnega zaupanja sestavljajo po določbah tega zakona javne listine o pravnih poslih, izjavah volje oziroma dejstvih, iz katerih izvirajo pravice; prevzemajo listine v hrambo, denar in vrednostne papirje pa za izročitev tretjim osebam ali državnim organom; opravljajo po nalogu sodišč zadeve, ki se jim lahko odstopijo po zakonu.

Notar sme na zahtevo strank sestavljati tudi zasebne listine. V nepravdnih zadevah pred sodišči in v nespornih stvareh pred drugimi državnimi organi sme zastopati stranke kot pooblaščenec, če so zadeve v neposredni zvezi s kakšno notarsko listino, sestavljeno pri njem. Kadar opravlja navedene zadeve ima notar pravice in dolžnosti ter odgovarja kot odvetnik.

Za notarja je lahko imenovan, kdor izpolnjuje med drugim naslednje pogoje: da ima v Republiki Sloveniji pridobljen strokovni naslov univerzitetni diplomirani pravnik ali v Republiki Sloveniji nostrificirano v tujini pridobljeno diplomo pravne fakultete, da je opravil pravniški državni izpit, da ima pet let praktičnih izkušenj na pravniških delih po opravljenem pravniškem državnem izpitu, od tega najmanj eno leto pri notarju, na sodišču, pri odvetniku, na tožilstvu ali pri državnem pravobranilstvu.

Storitve odvetnikov so storitve, ki jih običajno opravljajo odvetniki in notarji kot strokovnjaki v svojih strokovnih ustanovah. Storitve notarjev tako lahko štejemo med storitve iz c) točke 30. d člena ZDDV-1-UPB2. Kadar so torej storitve notarjev opravljene osebi, ki ni davčni zavezanec in ima sedež ali stalno oziroma običajno prebivališče zunaj Skupnosti, je kraj opravljanja storitve kraj, kjer ima ta oseba sedež, stalno oziroma običajno prebivališče.